Владов, може да те учудя, но при положение, че съм напълно съгласен с констатациите ти, съм абсолютно несъгласен с изводите ти. Да, цялата управленска върхушка е продажна, марионетна, компрадорска и отгоре на всичко тъпа. Така е. Има ли обаче начин да я махнем? Ти обвиняваш "козяците", но тях не можем да махнем, нали? А защо все пак ЧРЕЗ ИЗБОРИ идват посочените престъпници? Нали гласуваме? А ако ние не гласуваме, гласуват други. На тях не можем да се сърдим - питали са ни и нас, но ние сме си замълчали. Бедата е, че докато хлипаме в шепи и роним сълзи, че "няма за кого да гласуваме - всички са маскари", ще ни управляват все маскари. Никой няма да ни прати достойни кандидати - нито "Козяк", нито Брюксел, нито Кремъл. Единственият път е сами да си подберем достойните кандидати и да ги избутаме до парламента. Никой от оплакващите се обаче не си е мръднал и пръста да помогне на някоя прилична партия, да рекламира някой съвестен политик, а защо не и да се кандидатира сам. Всички ругаят 45-те години, когато Партията спускаше единствените кандидатури, за които гласувахме 99,99, а сега отново искат да дойде някаква нова Партия, ама "тяхна" си, която да им спусне кандидатите. Ами няма да стане! Казали са го още Илф и Петров: "Делото на давещите се е в ръцете на самите давещи се." Оттук нататък започвам да повтарям фрази, които съм писал в същата тема вече няколко пъти, затова спирам. Специално за "гологлавия" бард и народен трибун: той изобщо нямаше да има милионите, които събра от своето шоу, ако не го харесваха зрителите му. Защо тогава се учудваме, когато те гласуват за него? Искате чалгаджиите да харесват Моцарт? Съжалявам, че отново ще се повторя, но защо да се хвърляме в дълбоките води на високата политика - президенти, депутати и прочие? Вижте какво става на местните избори: хиляда души избират някаква отрепка, която много добре познават, защото им е съсед, а после квичат, че ги мародерствал. И на тях ли "Козяк" им е натресъл кмета?
Подкрепям горното мнение. Бих допълнил, че подобни проблеми сa налице не само в България, но и из целия свят. Един злободневен пример за това (измежду многото) са и изборите за президент на САЩ, насрочени за 8 номеври, само два дни след нашенските. Опростачването и всички свързани с него последици са налице и там. Днес четох една сатирична статия в New Yorker, озаглавена "Според експерти републиканската партия би могла да се възстанови най-рано към 2096 г." [1] Ето няколко реда от нея:
"За да стане Републиканската партия отново дори само едва-едва работоспособна, всякакъв спомен за кампанията от 2016 г. ще трябва да бъде заличен. Това означава всички преки свидетели да са починали, както вероятно и техните деца, че и внуците им. Не бих се обзаложил, че Републиканската партия би могла да се възстанови преди 2132 г." (думи на Tracy Klugian, политически стратег, подкрепени също и от Davis Logsdon, ръководител на департамента по политически науки в University of Minnesota).
Струва ми се че нещо подобно важи и за българската политическа действителност. Отчитайки напредъка и измененията, настъпили след 30-годишния период между 1878 г. и 1908 г., преди години бях направил прогноза, че за някакво по-видимо нормализиране на живота в България след 1990 г. биха били нужни най-малко 30 г., т. е. -- бихме могли да очакваме съществено подобрение най-рано към 2020 г. Напоследък обаче изпитвам притеснения, че прогнозата ми е била твърде оптимистична. Споменатите по-горе думи на двамата американци, макар и публикувани в хумористичната секция на изданието, в известна степен засилват това притеснение...
Единственият път е сами да си подберем достойните кандидати и да ги избутаме до парламента. Никой от оплакващите се обаче не си е мръднал и пръста да помогне на някоя прилична партия, да рекламира някой съвестен политик, а защо не и да се кандидатира сам.
Във Варна изборите са контролирани в известна степен, за жалост достатъчна за вредна промяна. Мръднахме си пръста за някой, но не става без пари.
"Поради възмущението от кандидатите има призиви да се гласува в квадратчето „не подкрепям никого“.
Трябва да знаете – тези гласове се вадят от действителните гласове и дали някой е взел повече от 50% от гласовете се изчислява само върху бюлетините с вот, който посочва някой от кандидатите. Което означава, че колкото повече хора използват наказателната опция, токова повече се вдига шансът водещият кандидат да спечели още на първи тур (ако в гласуването са участвали повече от половината избиратели).
Изводът е – не мислете, че играете срещу системата, за нея играете."
Антоанета Цонева
/това да не се чете от партийни зомбита/
Не знам коя е Антоанета Цонева и хич не ме вълнува, обаче преведено на разбираем език това означава: Гласувайте за изоставащия!
Защо да го правя? Ако един от двамата беше приемлив за мен кандидат, бих гласувал за него. Щом отивам към третия избор, значи и двамата са еднакво неприемвливи за мен. Следователно ще ми е все едно кой ще спечели. Тогава защо да правя компромис със съвестта си?
Водещия най-вероятно ще спечели и без моя вот. Ако пък нещата са на кантар, следва, че и моя наказателен вот няма да подпре никого реално.
Тогава защо да не гласувам с наказателен вот? Излиза, че ония призиви са за хора с по-малко от две мозъчни клетки.
Аз пък призовавам да гласувате по съвест, убеден съм, че ако всеки го направи на балотажа процента на "Не подкрепям никого" значително ще надхвърли другите два. Съвсем отделен е въпроса, дали това ще промени нещо.
_________________ Две неща движат този свят - инатът и шубето.
Който иска да не помага на системата, не трябва ли вместо да ползва празното квадратче, да направи бюлетината невалидна? С написване на име, думи, скъстване, човки, чертички или някакви художествени изразни средства на народното настроение?
Пет Окт 14, 2016 2:08 am
wanderer142
Регистриран на: 10 Май 2014 Мнения: 539
В тази страна няма кой да ти отговори, на пешеходна пътека кой е с предимство, а вие какви въпроси зададохте! След като никой не може да ви убеди, че е искрен в приказките си и след като толкова вече години виждате за какво става дума, проявете себеуважение и не се занимавайте с глупости! Така или иначе на никой от тях не му пука за вас или за който и да е извън обкръжението му.
При избора на българина никога не е имало алтернатива, различна от това да се гласува за по-малкото зло. Е, с това нищо не се решава. Ваша си работа всъщност.
Всички хора, които уважавам и които ще гласуват /почти всичките/, съм сигурен за кого ще си пуснат вота -за този за който и аз.
Защото не са нито зомбита, нито мишки, нито адаптиращи се тарикати. И за мен е чест, че ги познавам.
Е значи няколко милиона, похарчени за референдум, уж да се чуе гласът на народа са прахосани на вятъра и всичко това е било проформа. Лесно е когато няма кой да потърси отговорност, социално слабите, учащите, работниците първа категория няма да протестират за тези пари, следователно спокойно - можем да направим още два - три вота за овладяване на опит.
_________________ И опитни планинари са загубвали пътя, но "Който не знае на къде е тръгнал, винаги стига другаде" .
Сър Т.Пратчет
Чудесно, че е незадължително.
За хора, които познавам и хора които уважавам, знам какъв вот ще имат - такъв, като моя.
(прозвучах ли и аз важно и дълбокосмислено...? )
За кой трябва да се гласува и трябва ли да се гласува..
По стечение на обстоятелствата до мен достигат отзиви относно избори, държава и политика други държави. В повечето случаи от масови средства за информация не може да се разбере кой кандидат какъв е, а от непоследователната политика на дадена партия не може да се прецени прикрепения за момента кандидат дали си струва. Резултатът е нескопосано управление след това, корупция, задминаваща Бг или просто казано безмисленост на цялата история с така наречените демократични избори и демокрация. За холандските колонии, т.е. държави, става дума, Холандия е десетата по демократичност страна според пет-секундно прехвърляне на статията в уикипедия.
В друга държава, за която имам някакво виждане, политиците дават обяснения преди и след избори, партиите им също. Политиците не си сменят партиите като при нас. Там изборите са нещо смислено.
Къде сме ние - не мисля, че за средностатистическия избирател е възможно да се информира достатъчно нелъжовно по предвидените начини - средства за информация, разговори, митинги, кръчми. Обратното, офоциалнитре канали заблуждават с противоречивостта на поднесеното и изменчивостта му във времето, при недобро качество на изразяване (граматика, реч, подреждане на информацията). От представянето на партиите и подобни в работата им - от умрял писмо да чакаш е по-полезно занимание.
същия средностатистически избирател може да си избере
1. да си хареса някой и да рискува с още едно изборно тото;
2. да стане на следовател и учен-социален антрополог едновременно, и да се подготви, а работата, свободно време и грижа за дом, семейство да се поизоставят.
Та, по-горе ми стана интересно Ристо как е преминал през тази цялата задача. Може би трябва да се направи една отделна тема'2016 под особен контрол, нали форумът е уж аполитичен. Уж, защото на практика заразите от скапана политика са стигнали дори до туристическите пътеки.
Ради, в живота винаги се преплитат политика, култура, спорт, икономика и... да не изброявам. В планината може никога да не стане дума за политика, но всеки има политически възгледи и това го засяга. Във форума не си в планината. Той е като живо същество и не може да страни от ежедневните проблеми, тоест не може да е и аполитичен.
Последният спасител за който гласувах беше Сакскуборгготски. И много съжалявам, защото се оказа, че съм гласувал кръгът "Олимп".
Настоящият спасител също ни беше натресен. И освен да се изживява като Бащицата какво направи? Една инфраструктура с едни чужди пари. Ами това щеше да се случи при всеки. Ако беше създал условия за развитие на икономиката и да извади парите от тази същата икономика щеше да е друго.
А сетих се какво направи. Навдига всички коствени и преки налози без ДДС-то. Ама него беше обещал да го намали. И на фона на всичко друго, може да го броим за намаляване.
За президент имам двама фаворити и може да гласувам. На референдум няма да гласувам, че поредният спасител се натяга нещо. И на местно ниво си имаме спасител, който се готви с язовир да скочи в надпреварата на следващите избори. А всеки разумен човек знае, че такова животно няма да има. Аман от спасители.
П.С. Понеже Комунистите избиха елита на нацията сега искат да го култивират от собствените си редици. За съжаление доняъде им се получава. Ама още доста години ще трябва да минат.
_________________ "Пирони,не питони, аз искам върхове!" - Боян Петров R.I.P.
"Пътувайте докато можете!" - Тихомир Севов R.I.P.
Не смея да пиша тук, но и аз казвам, че се налага. След като няма по-нормални начини и места за политика...
От "царя" насам за щастие зхаех, че всичките са организирани крадци, постепено се видя (мое мнение) и че имат за цел да си присвоят контрола над държавата. След като узпяха (мое мнение отново), може да се върнем към заглавието на темата - гражданското общество. Как трябва да изглежда това.. може би част от него е приемливо да се прояви тук. Или път трябва да подкрепяме неща като онази страница "бивол.бг".
За сегашните избори не съм подготвен, което означава негласуване. Няма да се разсърдя накой да си сподели избора със съобщение, за да не се пише тук в темата и да не се предизвикват трудно читаеми и удържими дебати.
...гражданското общество. Как трябва да изглежда това.. може би част от него е приемливо да се прояви тук. Или път трябва да подкрепяме неща като онази страница "бивол.бг".
...
Регистриран на: 25 Сеп 2009 Мнения: 3282 Местожителство: Кюстендил; София, кв. „Овча купел"
За свети Димитър и правилния избор...
Великият управник
24.10.2016 Отец Владимир Дойчев
Житията на светиите не са митове, които празнуваме по традиция, а реални събития с реални хора. Те са пътепоказател за нашата съвест и отговор на важните въпроси, които си задаваме понякога. Такъв е и животът на св. Димитър.
Той е имал всичко, което бихме искали да имаме – и се е отказал от него.
Той има всичко, което би трябвало да искаме и никога да не се отказваме от него.
Времената никога не са различни, защото стойностите не се променят. Опитайте да си представите живота на светеца като днешен. Той бил млад, красив, изключително добре образован, а вследствие на това и забелязан от първия човек в държавата и поставен за управител на един от най-големите и богати градове – Солун. Имало само едно условие, което трябвало да изпълни, за да се радва на онова, което наричаме успех в живота. Трябвало да спази политическата линия. Владетелят изрично му казал да преследва християните. Св. Димитър обаче разбирал отговорността си на управник по друг начин. Единствената му мисъл била, че той трябва да се подчинява на Небесния Владетел и на поверените му хора. Затова, без да се бои от последствията, започнал да проповядва за Христос с целия плам и енергия на талантите, които Бог му дал. Превърнал се за града си в нов апостол Павел, въпреки че съзнавал, че това апостолство ще му донесе смърт.
Защо му е трябвало на един човек, който е имал всичко, сам да предизвика разруха в живота си и смърт? Отговорът е прост – защото от дете е бил научен на нещо, което ние, съвременните хора, почти сме забравили – че човек живее вечно. Че нито един земен управник не стои над Бога, а трябва да Му се покорява. Че най-големият интерес на хората е да познават и обичат Христос. Че не е страшна смъртта на тялото, а смъртта на душата.
В този живот всеки от нас, както св. Димитър, е осъден на смърт. И тогава ще изгубим всички блага и цялата суетна слава на този свят. И горко ни, ако те са били основна цел на нашето съществуване. Какъв отговор ще дадем на Съдията, ако се явим пред Него като пред непознат? Смъртта за Бога пък е истински живот във вечна радост. Да, св. Димитър изгубил желаните от нас власт и богатство, но намерил нещо много повече – живот със самия източник на любовта – Бога. А в сърцата на хората останал като образ на най-въжделен управник. И в безброй трудни ситуации, нощем и денем, милиони хора мълвят името му с надежда, че той пак, както преди, ще им помогне. И това наистина се случва. И какво чудно има – нищо не може да спре онзи, който има истинската любов. Любовта е по-голяма дори от смъртта.
А ние искаме ли да имаме такива управници? Мечтаем за тях… Но пред нас се изпречват избори, които почти винаги са само привидни. И които ни вкарват от едно отчаяние в друго. Това е, защото изборите никога не се състоят само в един ден. Те се извършват насред многото, почти незабележими, житейски обстоятелства. В срещите ни с другите хора и с Бога. И всичко това дава своите плодове… Когато се научим (поне да опитваме) да търсим най-напред небесното, а после земното, най-напред Божията слава, а после своята, тогава, може би… Кой знае… Ще станем способни да излъчим истински управници, чеда Божии. А дотогава изборите ще бъдат само привидни. А морето от думи няма да има смисъл. Защото истинските избори започват в малкото. В сърцето!
____________________
Rish Horror delenda est!
Освен това смятам, че Ужасът на Риш трябва да бъде отстранен!
____________________________________________________________
Закон на Мърфи: Приятелите идват и си отиват. Враговете се натрупват!
Не Можете да пускате нови теми Не Можете да отговаряте на темите Не Можете да променяте съобщенията си Не Можете да изтривате съобщенията си Не Можете да гласувате в анкети